KURZUS: Környezetvédelem

MODUL: VI. modul: Természetvédelem

16. lecke: A természetvédelem eszközei, módszerei

|  | Cél: A lecke célja, hogy a hallgató megismerkedjen a természeti értékek védelmének két fő módszerével, az egyedi és a területi védelemmel, valamint betekintést kapjon a természetvédelemmel foglalkozó természetvédelmi szervezetek és egyezmények körébe.
| Követelmények: Ön akkor sajátította el megfelelően a tananyagot, ha képes
| megkülönböztetni a rezervátum szemléletű és a cselekvő természetvédelmet, megnevezni a természeti értékek védelmének két fő módszerét, elmagyarázni az in situ és az ex situ védelem közti különbséget, felsorolni a fajok védetté nyilvánításának főbb szempontjait, megnevezni, hogy milyen feltételek következtében válhat egy faj különösen veszélyeztetetté, felsorolni a kihalással való veszélyeztetettség mértéke szerinti kategóriákat, felsorolni a védett területek kategóriáit, megnevezni a legfontosabb természetvédelemmel foglalkozó legalább 3-3 nemzetközi szervezetet és egyezményt, saját szavaival elmagyarázni, hogy miről szól a Washingtoni Egyezmény (CITES) és a Ramsari Egyezmény.
| Időszükséglet: A tananyag elsajátításához körülbelül 45 percre lesz szüksége.
| Kulcsfogalmak:
| egyedi védelem területi védelem in situ védelem ex situ védelem Washingtoni Egyezmény Ramsari Egyezmény
| 1. A természeti értékek védelme
| Gyűjtse ki a rezervátum és a cselekvő természetvédelmi szemlélet közti alapvető különbséget! Jegyezze meg az egyedi és a területi védelem közti különbséget!
| A természetvédelem gyakorlatában a hagyományos "rezervátum szemlélet"-et, amely a megőrzést őrzésként, magára hagyásként fogta fel, egyre inkább felváltja a modern "cselekvő szemlélet", amelyben a fenntartás, kezelés és helyreállítás áll a központban. A természetvédelmi kezelés különösen a jelentősen megváltoztatott, részben vagy egészében emberi hatásra kialakult természetközeli élőhelyek esetén fontos.
| A természeti értékek védelmének kétféle módja terjedt el a világban. Az egyedi védelem fajokat, élettelen természeti kincseket, mint különálló objektumokat oltalmaz. A területi védelem az élőlények, életközösségek fennmaradásához szükséges területek védelmét jelenti.
| 1.1. Egyedi védelem
| Gyűjtse ki az in situ és az ex situ védelem közti különbséget! Keressen példát mindkettőre szűkebb vagy tágabb környezetében!
| Az egyedi védelem megvalósulhat in situ, azaz az élőlény élőhelyén, illetve az élettelen természetvédelmi érték eredeti fellelhetőségi helyén (például egy ásvány abban a barlangban, ahol találták). A természeti értékek eredeti formájukban hosszútávon csak így őrizhetők meg. Ex situ védelem esetén a természeti értéket elmozdítják eredeti helyéről. A kiszakítás káros következményei ellenére sok esetben csak az ex situ védelemmel biztosítható az élőlény vagy ásvány fennmaradása, az eredeti lelőhelyen nem. Az ex situ védelemben nagy szerepe van az állatkerteknek, vadasparkoknak, botanikus kerteknek, múzeumoknak. Vannak olyan fajok, amelyeknek egyetlen példánya sem él már szabadon (pl. a Dávid-szarvas), ezért a faj fennmaradása a mesterséges populációk fennmaradásától függ.
| Jegyezze meg a fajok védetté nyilvánításának legfőbb szempontjait! Jegyezze meg, hogy milyen feltételek következtében válhat egy faj különösen veszélyeztetetté!
| A fajok védetté nyilvánításának szempontjai között szerepel a fajban megtestesülő génkészlet pótolhatatlansága, a veszélyeztetettsége, ritkasága, tudományos jelentősége, szépsége (dekorativitás, attraktivitás), indikátor-jellege, ökológiai "szerepe". Ritka, veszélyeztetett rokonfajokkal való összetévesztés lehetősége esetén a veszélyeztetett faj védelme érdekében más fajokat is érdemes védelem alá vonni. Azok a fajok különösen veszélyeztetettek, amelyek nagyon kis területen élnek (sziget, egy tó), egy vagy kevés populációjuk van, kis és/vagy csökkenő populáció-mérettel rendelkeznek, specializált életmódot folytatnak, nagy territórium-igényűek, nagytestű állatok vagy rosszul terjednek.
| Jegyezze meg a kihalással való veszélyeztetettség mértéke szerinti kategóriákat!
| A kihalással való veszélyeztetettség mértéke szerint a fajokat az alábbi kategóriákba (1. ábra) osztjuk (IUCN 3.1):
| Kipusztult (Extinct - EX): ha utolsó egyede is minden kétséget kizáróan és bizonyítottan kihalt. Szabad természetből kipusztult (Extinct in the Wild - EW): ha korábbi természetes élőhelyén már nem él, csak tenyészetekben, fogságban található, vagy honosított populációi élnek a korábbi előfordulási területén kívül. Súlyosan veszélyeztetett (Critically Endangered - CR) egy faj, ha a legközelebbi jövőben természetes környezetében a kihalás veszélyének különösen nagy a valószínűsége (80% felett). Veszélyeztetett (Endangered - EN) az a faj, amely nem súlyosan veszélyeztetett, de a közeli jövőben természetes környezetében a kihalásnak nagy a valószínűsége (kb. 50-70%). Sebezhető (Vulnerable - VU) az a faj, amely ugyan nem súlyosan veszélyeztetett, de a közép-távoli jövőben természetes környezetében a kihalásnak nagy a valószínűsége (kb. 30-50%). Mérsékelten fenyegetett (Near Threatened - NT): az a faj, amely nem fenyegetett, de közel áll ahhoz, hogy sebezhetőnek minősítsék. Nem fenyegetett (Least Concern - LC): az a faj, amely nem tartozik a kis veszélyeztetettségű vagy sebezhető fajok kategóriájába.
Az IUCN vörös lista fenyegetettség kategóriái
1. ábra
| Keresse meg az interneten az IUCN honlapján az aktuális vörös listát! Keressen olyan Magyarországon élő fajokat, amelyeket fenyegetettségi kategóriákba soroltak!
| A kipusztult és kipusztulással veszélyeztetett fajokról az 1960-as évektől vörös listákat, vörös könyveket állítanak össze. Több mint 150 vörös könyvet adtak ki, köztük Magyarországon 1989-ben. A kipusztulások gyors üteme és néhány sikeres megmentési program következtében a vörös könyvek gyorsan elavulnak, ezért napjainkban az IUCN (Nemzetközi Természetvédelmi Unió) honlapján naprakész vörös listát tart fenn.
| http://www.iucnredlist.org/
| 1.2. Területi védelem
| Jegyezze meg a védett területek 6 kategóriáját!
| A területi védelem célja nagy, működő ökoszisztémák megőrzése; a biodiverzitás és az ökológiai folyamatok védelme, fenntartása. Ezáltal biztosítja a fajok védelmét, élőhelyeik fenntartását.
| Különböző országokban eltérő típusú védett területeket jelöltek ki (pl. a nemzeti park nálunk a legszigorúbb védettséget jelenti, míg más országokban pihenő, bemutató területeket). Ezért a Nemzetközi Természetvédelmi Unió (IUCN) kidolgozott egy egységes rendszert. Minden védett területet besorolnak az alábbi kategóriák egyikébe is az összehasonlíthatóság és az egységes nyilvántartás céljából. Az IUCN hatféle kategóriát különít el a védett területekre.
Ia | Szigorúan védett természetvédelmi területek. Nagy kiterjedésű, zavartalan állapotban őrzi meg élőlényeket, folyamatokat. Elsődleges célja a biodiverziás és az érintetlen állapot megőrzése, referenciaterületként fenntartása. Látogatása és használata erősen korlátozott.
Ib | Vadonterületek. Nagy területű, eredeti állapotban lévő, vagy alig módosított terület, amelyen nincs állandó vagy jelentős emberi lakosság, esetleg hagyományos törzsi életmódot folytatnak. Nincs infrastruktúra és mezőgazdaság.
II. | Nemzeti park. Nagy kiterjedésű természetes vagy természetközeli területek, amelyeket nagyobb léptékű ökológiai folyamatok megóvására hoztak létre, azonban környezeti, kulturális, tudományos oktatási és rekreációs igényeket is betöltenek.
III. | Természeti emlékek. Általában kisebb területek, amelyek természeti értékek (pl. geológiai képződmények, szárazföldi és tenger alatti barlangok, ősi berkek) védelmét szolgálják.
IV. | Kezelt természetvédelmi területek. Valamely faj vagy élőhely, természetközeli élőhely fenntartására szolgáló terület, amely aktív kezelést igényel.
V. | Védett tájak. Olyan szárazföldi vagy tengeri területek, ahol az emberi tevékenység a természetben egy különleges, jellemző tájat hozott létre, amelynek ökológia, biológiai, kulturális és esztétikai értéke van. Megőrzésében az emberi tevékenység és a természet védelmének összhangja elsődleges.
VI. | Védett területek a természeti erőforrások fenntartható kitermelésével. A természetvédelmi erőforrások hasznosíthatók modern módszerekkel is, de csak olyan mértékben, hogy a biodiverzitás megőrzése biztosítva legyen.
| A világon 2014-ben több mint 200 000 védett területet tartanak nyilván. Összterületük a Föld szárazföldi területeinek kb. 15%-a, míg az óceánok kb. 8%-a védett valamilyen formában. A 2. ábra bemutatja a védett területek elhelyezkedését a Földön. A védett területek IUCN kategóriánkénti megoszlását a 3. ábra mutatja.
A védett területek elhelyezkedése (2014)
2. ábra
A Föld összes védett területének IUCN kategóriánkénti megoszlása
az 1950-2014 időszakban
3. ábra
| 2. Nemzetközi szervezetek és egyezmények
| Gyűjtse ki a természetvédelemmel foglalkozó nemzetközi szervezeteket, és jegyezze meg azokat! Gyűjtse ki a természetvédelmi egyezményeket, és jegyezze meg, hogy miről szól a Washingtoni Egyezmény (CITES) és a Ramsari Egyezmény!
| Az 1922-ben Londonban alapított Nemzetközi Madárvédelmi Tanács célja a veszélyeztetett fajok aktív védelme, a mérgező anyagok madarakra gyakorolt hatásának vizsgálata és az olaj-szennyezések megszüntetése a tengereken.
| 1946-ban Peter Scott magánkezdeményezésére alakult meg a Vizivad Tröszt, a vízi madarak védelemére. Legismertebb eredményük a hawaii lúd megmentése a kipusztulástól. 1950-ben mindössze 15 példány élt, mára a populáció létszáma Hawaii-on 500 feletti.
| 1948-ban jött létre az egyik legjelentősebb természetvédelmi szervezet, a Nemzetközi Természetvédelmi Unió (IUCN), melynek hazánk 1974 óta tagja. A svájci székhelyű szervezet az ENSZ tanácsadó szerve, tagja a FAO-nak, a WHO-nak és az UNESCO-nak. Nyilvántartja Föld összes védett területét és veszélyeztetett faját, egységes kategóriarendszerekbe sorolva őket.
| A Világ Természetvédelmi Alap (WWF) 1961-ben alakult meg, hazánkban 1991 óta működik irodája. A szervezet célja a biodiverzitás megőrzése, a természeti erőforrások védelme, a környezetszennyezés megszüntetése. 28 nemzeti szervezetének több mint 4 millió tagja van.
| 1965-ben vált ki a Nemzetközi Madárvédelmi Tanácsból a Nemzetközi Vizivadkutató Iroda, amelynek tagja a Magyar Madártani és Természetvédelmi Egyesület (MME) is. Céljai a vadászat által veszélyeztetett fajok védelme, a vonulók nemzetközi védelme és az élőhelycsökkenés miatt veszélybe került fajok megóvása.
| Az élővilág védelmére kötött nemzetközi egyezmények közül 1973-ban született a Washingtoni Egyezmény (CITES), amelyhez hazánk 1985-ben csatlakozott. Célja az egyre több fajt végveszélybe juttató illegális kereskedelem visszaszorítása. A tiltó listán 35 000 faj szerepel, ezek befogását, szállítását és átmenő forgalmát is korlátozzák a csatlakozó országok. Nehézséget okoz, hogy a növények és állatok kereskedelme óriási üzlet, ezért nehéz az egyezmény betartatása. A célállomások a gazdag országok, itt a hobbiból tartott állatok, növények iránt mind nagyobb a kereslet. Magyarországnak elsősorban a tranzitforgalom ellenőrzésében van fontos szerepe.
| A Berni Egyezmény 1979-ben az Európai Tanács védnökségével jött létre. Célja a vadon élő növény- és állatfajok, valamint élőhelyeik védelme. Mára 36 ország csatlakozott az egyezményhez, köztük hazánk 1990-ben. A tagok feladatai között a kipusztult fajok visszatelepítése és az özönfajok elleni védekezés is szerepel.
| A vizes területek védelméről szóló Ramsari Egyezményt 1976-ban hozták létre. Kimondja, hogy a vándorló vízimadarak megóvása nemzetközi feladat, melyre speciális Ramsari területeket kell kijelölni. Magyarországon például 29 Ramsari terület található, területi kiterjedésük mintegy 260 ezer ha, az ország területének 2,8%-a (köztük a Balaton, a Kis-Balaton, a Fertő-tó).
| 1992-ben jött létre a Riói Egyezmény a biológiai sokféleségről, melyhez kapcsolódva született meg 1998-ban a Biológiai Sokféleség Egyezmény, amely a biodiverzitás megőrzését szolgálja.
| Látogasson el a WWF Magyarország honlapjára, és nézze meg, milyen aktuális természetvédelmi programjaik vannak! wwf.hu

|  | Önellenőrző kérdések
| 1. Melyik természetvédelmi hozzáállásra igaz? A- rezervátum szemlélet B -cselekvő természetvédelem Az életközösségeket nem szabad bolygatni. Az erdőkben meg kell akadályozni mindenféle tűz keletkezését A réteket nem szabad kaszálni. A természetvédelemi területeket kezelni kell, mivel részben hagyományos gazdálkodás során jöttek létre. Az erdőkben a természetes folyamatokat elő kell segíteni.
| 2. Melyek a természetvédelmi értékek védelmének módszerei?
| 3. Melyikre igaz? A- in situ védelem B -ex situ védelem C - mindkettő D- egyik sem Csak növények védelmében alkalmazható Növények és állatok védelmében is alkalmazható Az élőlény védelme eredeti élőhelyén valósul meg Alkalmazása során az állatok elveszhetik természetes viselkedésüket Élőhelyvesztés esetén jó védelmi megoldás lehet Hosszútávon költséges Az élőhely védelmével együtt valósítható meg hatékonyan
| 3. Melyek a fajok védetté nyilvánításának főbb szempontjai?
| 4. Soroljon fel olyan tényezőket, amelyek következtében egy faj különösen veszélyeztetetté válhat!
| 5. Melyek a fajok nemzetközileg elfogatott veszélyeztetettségi kategóriái?
| 6. Melyek a területek védettségének kategóriái?
| 7. Nevezzen meg 3 nemzetközi természetvédelmi szervezetet!
| 8. Miről szól a Ramsari Egyezmény?
| 9. Miről szól a Washingtoni Egyezmény?