KURZUS: Környezetvédelem

MODUL: VII. modul: Hulladékgazdálkodás

19. lecke: Hulladékgazdálkodás

|  | Cél: A lecke célja, hogy a hallgató megismerje a hulladékgazdálkodás tevékenységeit, azok prioritását annak érdekében, hogy későbbi szakterületén és magánéletében ennek megfelelően tekintsen a hulladékokra és azok kezelési, ártalmatlanítási lehetőségeire. Felismerje, hogy a hulladék másodnyersanyagforrásként szerepet játszhat a Föld erőforrásainak kímélésében.
| Követelmények: Ön akkor sajátította el megfelelően a tananyagot, ha képes
| definiálni a hulladékgazdálkodás fogalmát, felsorolni a hulladékgazdálkodás feladatait azok prioritási sorrendjében, felsorolni a hulladékkeletkezés megelőzésnek intézkedéseit, felsorolni és saját szavaival bemutatni az egyes hulladékhasznosítási technológiákat, saját szavaival elmagyarázni az újrahasználat és az újrahasznosítás közti különbséget, felsorolni a lakossági szelektív hulladékgyűjtés alapvető hulladék csoportjait, saját szavaival elmagyarázni a hulladékgyűjtő udvarok és hulladékgyűjtő szigetek közti különbséget, felsorolni és saját szavaival bemutatni az egyes hulladék ártalmatlanítási technológiákat.
| Időszükséglet: A tananyag elsajátításához körülbelül 60 percre lesz szüksége.
| Kulcsfogalmak:
| hulladékgazdálkodás újrahasználat újrahasznosítás hulladékgyűjtő udvarok hulladékgyűjtő szigetek komposztálás biogáz előállítás hulladékégetés hulladéklerakás hulladékgyűjtő udvar hulladékgyűjtő sziget
| 1. Hulladékgazdálkodás
| Jegyezze meg a hulladékgazdálkodás fogalmát! Az 1., 2. és 3. ábra tanulmányozásával sajátítsa el a hulladékgazdálkodás prioritási sorrendjét! Kövesse végig saját kommunális hulladékának sorsát a 3. ábrán!
| A hulladékgazdálkodás a környezetvédelem egyik fontos szakterülete. Kulcsszerepe van a környezeti elemek (föld, víz, levegő, élővilág, épített környezet) minőségének és a természeti erőforrásoknak a védelmében, egyben eredményesen segítheti a gazdasági hatékonyságot.
| A hulladékgazdálkodás a hulladékok káros hatása elleni védelemnek a hulladékok teljes életciklusára kiterjedő tevékenységek összehangolt sorozata. Gyakorlatilag a hulladékok keletkezésének megelőzését, csökkentését, a keletkezett hulladékok elkülönített gyűjtését és hasznosítását, a nem hasznosítható hulladékok környezetszennyezés nélküli átmeneti tárolását és ártalmatlanítását foglalja magában. A tevékenységhez hazánkban jelenleg a hulladékról szóló 2012. évi CLXXXV. törvény ad átfogó jogszabályi keretet.
| A hulladékgazdálkodás prioritási sorrendje (egyben a korszerű hulladék-gazdálkodás feladatai) a következő (1., 2., 3. ábra):
| a megelőzés, az újrahasználat, a hasznosítás, az ártalmatlanítás.
A hulladékgazdálkodás prioritási sorrendje
1. ábra
Fogyasztói magatartás - szemléletváltás
2. ábra
Települési szilárd hulladékok hasznosítása és ártalmatlanítása
3. ábra
| 1.1. Megelőzés
| Jegyezze meg a megelőzésre szolgáló intézkedéseket! Keressen példákat szakterületén a megelőző intézkedésekre!
| A hulladékképződés megelőzése, valamint a keletkező hulladék mennyiségének és veszélyességének csökkentése a következő intézkedésekkel segíthető elő:
| anyag- és energiatakarékos, hulladékszegény technológiák alkalmazása; az anyagnak, illetőleg a hulladéknak a termelési-fogyasztási körfolyamatban tartása; a legkisebb tömegű és térfogatú hulladékot és szennyező anyagot eredményező termékek előállítása; a hulladékként kockázatot jelentő anyagok kiváltása.
| 1.2. Újrahasználat
| Jegyezze meg az újrahasználat jellemzőit!
| Az újrahasználat a hulladékká vált terméknek az eredeti célra történő ismételt felhasználása. Ilyen például a visszaváltott üvegek (pl. sörösüveg) újratöltése. A többször felhasznált, újra tölthető termék a forgási ciklusból történő kilépésekor válik hulladékká.
| 1.3. Hasznosítás
| Jegyezze meg a hulladékhasznosítás módjait!
| A hulladék hasznosítására vonatkozó alapvető követelmény, hogy a hasznosítással előállított termék az elsődleges alapanyagból előállított terméknél nagyobb környezetterhelést ne okozzon, a hasznosítási technológia alkalmazása ne veszélyeztesse az emberi egészséget és a környezetet, valamint az elérhető eredményhez képest ne jelentsen túlzott mértékű gazdasági terhet. Összefoglalva: a hulladékot akkor lehet és kell hasznosítani, ha az ökológiailag előnyös, műszakilag lehetséges és gazdaságilag megalapozott. Ha a hasznosítás gazdasági és technológiai feltételei adottak, a hulladékot a hasznosítás elősegítése érdekében a hasznosítási lehetőségeknek megfelelően elkülönítve (szelektíven) kell gyűjteni. Az elkülönített hulladékgyűjtés tehát nem cél, hanem a hasznosítás eszköze.
| A megelőző intézkedések ellenére képződő hulladék hasznosítása történhet:
| a hulladék anyagának termelésben, szolgáltatásban történő ismételt felhasználásával (újrahasznosítás); a hulladék valamely újrafeldolgozható összetevőjének leválasztásával és alapanyaggá alakításával (visszanyerés); a hulladék energiatartalmának kinyerésével (energetikai hasznosítás); a biológiailag lebomló szerves anyagok aerob vagy anaerob lebontásával (pl. komposztálás, biogáz előállítás), és további felhasználásra alkalmassá tételével.
| 1.3.1. Újrahasznosítás
| Jegyezze meg az újrahasznosítás jellemzőit!
| Az újrahasznosítás a hulladékká vált terméknek anyagában történő, akár többszöri felhasználását jelenti. Az újrahasznosítás során a hulladék anyagok kinyerése és új termékekké történő feldolgozása történik meg, amely során a megfelelően előkészített hulladékot a termelő iparágak másodnyersanyagként feldolgozzák. Így ami a gazdaság egyik szereplőjének hulladék, az a másiknak alapanyag. Az újrahasznosítás ezért nemcsak a hulladékok mennyiségét csökkenti, hanem az elsődleges nyersanyagok felhasználásának csökkentésével Földünk erőforrásait is kíméli.
| Az újrahasznosítás alapja a szelektív hulladékgyűjtés (1. kép). Ezáltal megakadályozható, hogy a veszélyes, illetve bomló szerves anyagok szennyezzék a hasznosítható frakciókat. Létezik egy költségesebb megoldás is, amelynél az ömlesztve begyűjtött hulladékot a lerakótelepeken válogatják szét különböző eljárásokkal. Az eljárás költséges, mert a hulladék utólagos szétválogatása bonyolult technológiát igényel.
Papír hulladék válogatómű
1. kép
| A legfontosabb szempont, hogy a visszanyert alapanyaggal nyersanyagot lehessen kiváltani a termelésben. A leggazdaságosabban újrahasznosítható anyagok a papír, az üveg, az acél és az alumínium. Anyagában történő újrahasznosítás történhet pl. a papírgyárakban, fémfeldolgozókban, bútorlap gyártásban, műanyag feldolgozókban, üveggyárakban, építőiparban, vegyiparban.
| Az újrahasznosítási programok ráébresztik az embereket arra - kiváltképp, ha szelektív települési hulladékgyűjtést folytatnak -, hogy mennyi és milyen típusú felesleges hulladékot termelnek.
| Jegyezze meg a lakossági szelektív hulladékgyűjtés alapvető csoportjait! Gondoljon vissza arra, hogy az elmúlt héten milyen hulladékokat gyűjtött vagy gyűjthetett volna szelektíven!
| A lakossági szelektív hulladékgyűjtés alapvető hulladék csoportjai:
| Lakossági veszélyes hulladékok: szárazelemek, akkumulátorok, gyógyszerek, fáradt olaj, sütőzsiradék, növényvédő szerek, fénycső, izzó, festék- és lakkmaradékok és csomagolóeszközeik. Hasznosítható hulladékok, melyeket még külön-külön érdemes gyűjteni: papír (karton, fekete-fehér és színes újság, vegyes papír), üveg (fehér és színes), műanyagok (flakonok, fóliák), fémek, textíliák (fehér és vegyes) és a komposztálható szerves hulladékok. Egyéb nagydarabos hulladékok: bútorok, tönkrement elektronikai termékek, gumiabroncsok, hűtőszekrények stb.
| Gyűjtse ki és jegyezze meg a hulladékudvarok és a hulladékgyűjtő szigetek közti különbségeket! Segítségül használja a 2., 3., 4. képeket is! Nézzen utána, hogy hol van az Önhöz legközelebbi hulladékudvar és hulladékgyűjtő sziget!
| A hulladékhasznosítás legfontosabb technikai, infrastrukturális és szolgáltatási feltételei a hulladékgyűjtő udvarok és szigetek. A hulladékgyűjtő udvarok (2. kép) feladata a lakosság által beszállított hulladékok szakszerű átvétele, a begyűjtött hulladékok rövid idejű szelektív tárolása és a hulladékok rendszeres elszállításának szervezése az újrahasznosító helyekre vagy az ártalmatlanító telepekre.
| A hulladékgyűjtő szigeteket a közterületeken helyezik el, felügyelet nélküliek, a lakosság az itt található szelektív hulladékgyűjtő edényekbe helyezheti el a megfelelő hulladékokat (3., 4. kép).
Hulladékgyűjtő udvar (fotó: Buruzs A.)
2. kép
Hulladékgyűjtő sziget (fotó: Buruzs A.)
3. kép
A szelektív hulladékgyűjtő edények színei
4. kép
| 1.3.2. Komposztálás
| Jegyezze meg a komposztálás jellemzőit, és gyűjtse ki, hogy milyen hulladékok esetében alkalmazható!
| A komposztálás célja a szerves anyagokat tartalmazó hulladék mikroorganizmusok általi aerob (oxigén jelenlétében történő) lebontása. Ehhez megfelelő környezeti feltételek megteremtésére van szükség. A komposztálás során a hulladék komposzttá alakul, azaz szervetlen ásványi anyagokká és stabil szerves anyagokká bomlik (5. kép). A komposzt a mezőgazdaságban talajjavításra hasznosítható. A komposztálás hatékony eljárás a kerti hulladékok és ételmaradékok feldolgozására, de nem használható minden hulladéktípus esetében. A komposztálandó hulladéknak mérgező és biológiailag nem lebomló anyagot tartalmaznia nem szabad, mert ezek nem úgy bomlanak le, mint a biológiai anyagok, vagy ha lebomlanak, mérgező anyagok keletkeznek, és a komposzt mezőgazdaságilag használhatatlanná válik. Ha azonban a komposztálandó települési hulladék mikroorganizmusokat, stabil szervetlen anyagokat és sok nedvességet tartalmaz, megfelelő kezeléssel jó minőségű komposzt nyerhető.
Komposzt
5. kép
| 1.3.3. Biogáz előállítás
| Jegyezze meg a biogáz előállításának jellemzőit, és gyűjtse ki, hogy milyen hulladékok esetében alkalmazható!
| A biogáz előállítása zárt rendszerű erjesztő tankokban történik a végbemenő anaerob (oxigén jelenléte nélküli) folyamatok hatására. Az elgázosításra szánt szerves hulladék nagy nedvességtartalmú kell legyen, toxikus anyagot nem tartalmazhat. Az elgázosítás lúgos közeg és 20-30 közötti szén/nitrogén arányszám mellett történik, így 1 kg elgázosítható anyagból 0,25-0,5 m3 gáz keletkezik, mely 15-60% metánt tartalmaz.
| 1.3.4. Hulladékégetés
| Jegyezze meg a hulladékégetés jellemzőit! Gyűjtse ki a hulladékégetés előnyeit, az ellene szóló érveket és a megoldandó problémákat! Segítségül tanulmányozza a 4. ábrát, tekintse meg a 6., 7. képet!
| A hulladékégetés, mint hasznosítási eljárás célja a hulladékban levő energia kinyerése termikus hasznosítás céljából. A hulladékégetés a hulladékok 800-1500 °C-on történő elégetését jelenti. Az égetés során a hulladék szervesanyag-tartalma gázokká és vízzé ég el, majd füstgáz formájában távozik a tűztérből (4. ábra, 6., 7. kép). Az eljárás előnye, hogy csökkenti a hulladék, a veszélyes hulladék (olajok, fenolok) mennyiségét és energiatermeléssel járó folyamat. A települési hulladékok viszonylag magas energiatartalma lehetővé teszi, hogy az égetőmű mint kisebb erőmű legyen üzemeltethető. A hulladékégetés ellen szól a hulladékban található értékes másodnyersanyagok elvesztése. A megoldandó problémát a keletkező füstgázok és visszamaradt salakanyagok, pernye megfelelő kezelése jelenti.
A kommunális hulladékégető munkafázisai
4. ábra
Fővárosi Hulladékhasznosító Mű
6. kép
Égetésre váró vegyes háztartási hulladék
7. kép
| 1.4. Ártalmatlanítás
| A hulladékgazdálkodási törvény rendelkezése szerint ártalmatlanításra csak az a hulladék kerülhet, amelynek anyagában történő hasznosítására vagy energiahordozóként való felhasználására a műszaki, illetőleg gazdasági lehetőségek még nem adottak, vagy a hasznosítás költségei az ártalmatlanítás költségeihez viszonyítva aránytalanul magasak. Az ártalmatlanítás módjai az égetés és a lerakás.
| 1.4.1. Égetés
| Gyűjtse ki és jegyezze meg, hogy miben különbözik a hasznosítás és az ártalmatlanítás céljára szolgáló égetés!
| Az égetés, mint ártalmatlanítási eszköz elsősorban az önállóan nem éghető hulladékfajták kezelésére szolgál. Ez esetben nem az energianyerés a cél, mivel ezek az anyagok támasztófűtéssel égethetők el, azaz energia befektetése szükséges. Egyes veszélyes (pl. fertőző orvosi) hulladékok ártalmatlanításának azonban ez a legalkalmasabb módja (8. kép).
A dorogi veszélyes hulladék égető mű
8. kép
| 1.4.2. Lerakás
| Jegyezze meg a korszerű hulladéklerakókban alkalmazott kockázatcsökkentő technológiákat! Segítségül tanulmányozza a 9. és 10. képet is!
| A hulladéklerakás a legvégső hulladékgazdálkodási eszköz. A mindenképp lerakásra kerülő hulladék térfogatát tömörítéssel lehet csökkenteni mind gyűjtéskor, mind lerakáskor. A hulladéklerakók sem művelésük alatt, sem feltöltésük után nem válhat(ná)nak egészségügyi vagy környezeti veszélyforrássá. A kockázatok ellen megfelelő technológiákkal védekezhetünk:
| a lerakó megfelelő helyének kiválasztása (pl. megfelelő geológiai adottságok); a lerakó szigetelése (agyag, geomembrán, fólia); a hulladék takarása: napi, heti, végleges (9. kép); csurgalékvíz-kezelés (a lerakóban keletkező vagy kívülről bejutott vizek összegyűjtése, megtisztítása); a lerakógázok (biogáz) összegyűjtése, égetése; a környezetminőség folyamatos ellenőrzése (monitoring); a lerakó végleges bezárását követően végleges takarás és karbantartás.
Rendezett, takart hulladéklerakás
9. kép
| A nem megfelelő szigeteléssel ellátott, takarás nélküli és illegális hulladéklerakók esetén a környezeti kockázat (talaj, víz, levegő szennyezése, közegészségügyi veszély, tájképrombolás) óriási lehet (10. kép).
Takarás nélküli hulladéklerakás
10. kép

|  | Önellenőrző kérdések
| 1. Definiálja a hulladékgazdálkodás fogalmát!
| 2. Sorolja fel a hulladékgazdálkodás feladatait azok prioritási sorrendjében (a legfontosabbal kezdje)!
| 3. Milyen hulladékkeletkezést megelőző intézkedések lehetnek?
| 4. Sorolja fel az egyes hulladékhasznosítási technológiákat!
| 5. Mit jelent az újrahasználat?
| 6. Mi az újrahasznosítás?
| 7. Sorolja fel, hogy milyen típusú hulladékok szerepelnek a lakossági szelektív hulladékgyűjtésben!
| 8. Mi a hulladékgyűjtő udvar célja?
| 9. Mire való a hulladékgyűjtő sziget?
| 10. Mutassa be egy-egy mondatban az ártalmatlanítás módjait!